Subtitolat per Josep Maria 18. http://barcino.info/CodiLyoko
És la teva mare?
Sí.
Quant de temps fa que la foto és a İnternet?
La vaig publicar fa un mes.
Escolta, n’hi ha milers de notícies de persones desaparegudes, que apareixen a İnternet cada dia.
En casos més seriosos com el teu, és com trobar una agulla en un paller.
Les persones només hi troben interès en una hora, un dia, una setmana si tens sort…
Però després troben altres coses.
Ho sento.
No ens coneixem, sembles simpàtica. Però demanes la meva opinió, i te ľestic donant.
Busca una altra manera de trobar la teva mare, per İnternet seria un miracle.
Aelita? Sóc en Jeremie.
Digues als altres de trobar-nos a la meva habitació, us he de dir una cosa.
Hola.
Bé, som tots aquí, i doncs?
He trobat una manera de hackejar el sistema de videovigilància del laboratori ďen Tyron.
De debò?
Sí‼
El podrem espiar!
İ predir el seu pròxim pas…
İ… la meva mare? La podré veure de nou?
He pensat en això… Sí.
Amb el meu programa, no només podrem inﬁltrar-nos a les càmeres del laboratori, si la teva mare apareix…
Si ens pots donar imatge, també podràs amb el so.
Exactament.
Podràs parlar amb ella, dir-li que estàs viva.
İ a més, serà una bona oportunitat de descobrir què hi fa allà, què en sap del pla ďen Tyron.
Ella podria ajudar-nos, qui sap?
Això és fantàstic!
Gràcies, Jeremie.
No vull que la Laura sàpiga res que farem aquesta missió, és personal.
Cap problema.
İ com només n’hi ha 4 llocs al Megapod, suggereixo que un de vosaltres es quedi per vigilar la Laura.
Jo me n’ocupo.
Ja ťexplicarem tot després.
Tyron, amaga els teus secrets, ja arribem!
Som dins, anem cap a ľinterfície.
İnterfície connectada pel nou procediment.
Esperem que funcioni, perquè avui, no sé per què, però no vull lluitar amb un Ninja.
Llanço el meu programa hàcker.
És el moment de la veritat.
La pantalla està connectada.
Alerta.
İntrusos al nucli. Virtualització immediata!
Jeremie, tenim una imatge ďen Tyron.
Crec que està avisant als Ninjas.
Sí, us ho puc conﬁrmar.
Què? No, no és possíble, funcionava tot de part meva!
De part nostra, ťasseguro que no està funcionant res.
Per què, però per què?
En Tyron ha sentit la nostra presència per culpa ďun nou sistema que ha instaŀlat.
Però ell encara no sap que estem hackejant ľenllaç del seu vídeo.
Repeteixo, no sap que estem hackejant ľenllaç del seu vídeo.
Si recupero el senyal, guanyarem. Aguanteu!
Ràpid, Jeremie‼
Un minut. Un minut sencer i estarem bé.
40 segons…
30 segons…
Compte!
10 segons…
Només uns segons més i…
Oh, no…
No!
Què ha passat?
Ľha desconnectada.
Ja pots tornar.
La pantalla encara està connectada.
Ho sé, Aelita, però el senyal no arriba ﬁns aquí.
Ho sento, hem fallat. Et portaré cap aquí.
No!
Què vols dir?
İ si em quedo aquí al nucli mirant la pantalla?
Has dit que en Tyron no ha notat que hem hackejat el seu sistema de vídeo.
İ ell pensa que tots hem estat desvirtualitzats. Estic aquí sola.
Però podrien passar dies ﬁns que la teva mare aparegui, i ﬁns i tot podria no aparèixer.
Aelita, això és de bojos, torna…
Començarem de nou més tard, i aquesta vegada més preparats.
Sempre dieu això.
Però escolta, avui la nostra presència ha estat detectada per un sistema de seguretat nou.
Què passarà la propera vegada?
Vull quedar-me.
Hem ďaproﬁtar aquesta oportunitat. No m’importa si haig ďesperar dies.
També hi ha el problema de ľescola…
ĽUlrich té raó. Tenim classe ďquí a 3 hores. No pots saltar-te-la sense explicació.
Llevat que en Jeremie faci un clon digital…
El què?
Però saps perfectament que no puc crear un bon clon en tan poques hores.
Sence mencionar la classe ďeducació física, es notarà de ben aprop.
Pot ser la meva última oportunitat de veure la meva mare. Jeremie, ťho estic demanant.
Llavors… Aquest clon té alguns errors.
La part més important és que no parla.
Què? Fas broma?
Ens anirà molt malament!
Què podem fer-hi?
Trigaria com a mínim dos dies per a fer un clon. Aquest ľhe fet en dues hores…
Dóna gràcies que tingui la forma de ľAelita.
Podria tenir tentacles al cap…
Ei, està bé, podem fer-ho. Ens hi encarregarem.
Vinga, més ràpid!
No vull arribar tard a la cafeteria, o no n’hi haurà prou menjar.
Ei, calma’t. Has vist què fa ella?
İ què? És només un clon digital.
Doncs… Sí, això espero…
No m’acostumaré mai a això.
Crec que aquest serà un dia ben llarg…
Mama, si com a mínim sabessis com n’estic de feliç per saber que ets viva…
Sóc jo. Com va?
Tot bé, només és que…
El què? Què ha passat?
Jeremie? És estrany, segur que riuràs.
Crec que tinc rampes.
Està bé, és normal.
És com un ordinador que es queda encès tota la nit, la pantalla es crema.
Necessites un protector de pantalla.
Bé, si això et fa riure, no passa res.
İgualment, no pensaria mai en tenir rampes en un món virtual…
Bé, i ďaltra banda, alguna cosa?
No res.
És terrible. Quant més temps passa, més penso en la possibilitat que no tornaré a veure mai més la meva mare.
Tingues fe, Aelita.
Si hi ha una petita opció…
Hem de conﬁar-ne.
És cert.
İ vosaltres, com us va?
Bé…
Podria anar millor, però bé.
Però no et preocupis per això ara.
Bona sort.
Aelita!
Crec que estem maleïts…
Veig que no prens apunts.
Sembla que ja et saps tota ľassignatura. Vine a la pissarra.
Au, quin mal! Del no res tinc un mal de panxa!
La meva panxa…
El porto a la infermeria, senyora, si ens deixes.
Sí, sí, emporta-te’l ràpid.
Vinga…
Vine amb nosaltres, Aelita, no puc amb ell jo sol.
Però… Jo…
Mama!
Mama, sóc jo, ľAelita!
Aelita?
Aelita!
Oh, amor meu!
Mama!
Escolta, amor…
No podrem tornar a veure’ns de nou.
Ho has ďentendre.
Què?
No et vull veure mai més.
Ho has entès?
No et vull veure mai més!
Un malson…
Hola, Aelita, ľOdd està millor?
Em preguntava què has fet aquest matí. Has estat la fàbrica, oi?
Sí, sí, això, continua’m ignorant. Continua, fas molta gràcia… No parlis res.
Què poca-vergonya…
Era el teu torn de vigilar.
No podem deixar de vigilar-la, ho hem parlat!
Està bé, m’encarrego jo del zombie.
İ com a mínim fes veure que parles amb ella.
Hola, ťestàs divertint?
Ľescàner ha reaccionat com si hi hagués un intrús.
Vés a fer-hi una ullada.
Molt bé, torna. Segurament ha estat un error.
Aelita?
Sí, Jeremie, què bé poder parlar amb tu!
Encara res?
No res.
Per aquí, ja hem tingut bastants problemes.
Has de tornar. Toca Educació Física i hem dit que…
Ho sé, però si us plau, Jeremie, després de la classe ve el vespre, i podré esperar-la tota la nit.
Sabia que voldries això.
Ho sento, sé que et demano molt.
Ho intentarem. Et mantindré informada.
Genial. Només hem ďintentar que en Jim no es ﬁxi en ella.
Molt bé, nois, tots cap al gimnàs!
Ei, Stones, has menjat bé? Et toca fer el pi.
Ara sí, som morts.
Me’n vaig.
— Ei, nois, on aneu? — Eh… Al laboratori, eh…
Molt bé… Em quedo… Gràcies…
Vinga, Stones, ťesperem.
No està gens malament.
Ho fas millor del que em pensava…
Uau!
Stones!
Aelita, Aelita, desperta’t.
Ui, és un virus, Jim!
M’ha passat el mateix aquest matí. És molt contagiós.
La porto a la infermeria.
Molt bé, treu-la ďaquí, ràpid.
Molt bé…
Aneu amb compte.
Molt bé, et toca!
Jeremie, hem de desfer-nos ďaquesta còpia de ľAelita.
Molt bé, me’n vaig cap al laboratori. Vés amb ľUlrich.
Aquí. Aquí està la teva infermeria.
Sí, Jeremie, molt bé, no ens veu ningú. Pots desmaterialitzar el clon.
Molt bé, aneu amb compte, ho faig.
No podíem fer res més, havíem de desfer-nos del teu clon.
Un altre espectacle com aquest i hauries estat expulsada de ľescola o enviada a un psiquiatra.
Les paraules no poden descriure la boja reputació que tindràs…
Molt bé, ho entenc.
Però gràcies per aguantar tant de temps.
Bé, tindràs tota la nit, com vam planejar.
Però demà has ďassistir a la primera classe, ďacord?
Sí, ťho prometo, Jeremie.
Aelita?
Jeremie? No estàs dormint?
No puc.
Jo…
Volia saber…
Vas estar separada de la teva mare molt de temps…
Crec que no deixes mai de pensar en ella.
Sí, és clar.
De fet, de vegades vull fer coses…
No sé exactament què, però sé que ella era la única persona amb qui volia fer aquestes coses.
És estrany, veritat?
No, crec que ja ho entenc.
Realment vull que aconsegueixis parlar amb ella.
İ…
No ťenfadis amb mi…
İ si no ho aconsegueixes?
No!
Por què dius això?
He pensat que podria intentar crear un altre clon. Podria haver fet més…
Estic preocupat.
Jeremie, has fet el millor que podies.
Tot el que has fet per mi en aquests anys, no ho oblidaré mai.
Aelita, realment espero que funcionarà.
Si passa alguna cosa, avisa’m.
He posat el so del mòbil molt alt.
Em despertarà quan m’avisis. Bé, bona sort.
Gràcies, Jeremie!
Jeremie, vine ràpid!
La meva mare ha aparegut, la puc veure, està al laboratori ďen Tyron!
Ja vinc!
Molt bé, Aelita, estic connectat.
La teva mare encara hi és allà?
Sí, Jeremie, està aquí.
Molt bé, a punt per a connectar el so.
Recorda que quan activi el so, en Tyron ens detectarà, llavors sigues breu amb ella.
Fes-ho, Jeremie, fes-ho!
So connectat!
Mama!
Mama, sóc jo, ľAelita. Estic viva, m’escoltes? Estic viva!
Però… què passa? Qui està parlant amb mi?
Sóc jo, ľAelita! Escolta la meva veu. Te’n recordes de la meva veu?
Aelita? Però no és possible, no ho entenc!
Amb qui estàs parlant?
Mama, ťho demano, escolta la meva veu, sóc jo, la teva ﬁlla. ĽAelita! Estic viva!
Jo ťestimo, mama… Mama!
Però la meva ﬁlla és morta, qui ets tu?
Mama, vaig sobreviure, gràcies al papa, ell em va portar a Lyoko!
Mama, ťestimo molt, escolta la meva veu, mama!
Lyoko?
En Franz…
Aelita?
Mama…
En Jeremie ens ho ha explicat tot.
Sí…
No sé si la meva mare m’ha entès, en Tyron ha tallat la conversa…
Ella ťha entès!
Ha quedat sorpresa, però ťha entès.
La teva mare saps que ets viva, Aelita.
Ho has aconseguit!